Recenzie:
Gabriela Futová, ktorá autorsky úspešne debutovala humorným príbehom pre deti Naša mama je bosorka (Mladé letá 2000) opäť potvrdila svoje zručné rozprávačstvo
a humorný pohľad na problémy dospievajúcich detí v svojej najnovšej knihe.
V knižke Hľadám lepšiu mamu netradičným spôsobom vykresľuje problém dievčatka, ktoré na prahu puberty v rámci svojej exponovanej osobnej vzbury rieši nekritické nároky na svoju matku útekom z domova a hľadaním azylu a "skutočného" pochopenia u svojich príbuzných. A tu sa otvára panoptikum, v ktorom pred nami defilujú potenciálne náhradné mamy hlavnej hrdinky. Každá z nich vyvoláva
v hľadajúcom dievčatku spontánne nadšenie, ktoré po prvých dňoch vzájomného spolužitia vystrieda sklamanie. Problémom nie sú len atypické charaktery "náhradných" mamičiek, ale aj priveľmi otvorená, výbušná povaha dievčatka, ktoré
v duchu zásady "čo na srdci, to na jazyku" rad za radom poburuje svoje hostiteľky
a pokračuje ďalej v svojom neúnavnom hľadaní.
Na svojej ceste stretne štyri dominantné charaktery. Prvou je teta Julka, ktorá nevie variť a ktorá čoskoro ukáže, že jej dobrosrdečnosť a láskavosť má svoje presné materiálne vymedzené hranice. Druhou je teta Anička, ktorá svoj život zasvätila upratovaniu parádneho domu a kompletnému servisu päťčlennej mužskej koalície svojich synov a manžela. Poskakovanie okolo troch chlapov, ktorí sa zatiaľ venujú zábave a svojim záľubám, mladú hrdinku poburuje a s hlbokým opovrhnutím odchádza, aby hľadala ďalej. Predstavu o lepšej mame nenapĺňa ani teta Klárika - tá povyšuje svojho psieho miláčika nad človeka. Ako absolútny "prepadák" sa vyfarbí snobská teta Hortenzia, ktorá dievčatku poskytuje zaujímavú životnú skúsenosť: nie všetko čo je navonok krásne a dokonalé, musí byť aj ľudské a dobré. Tieto kontroverzné postavy neslúžia len ako prostriedok "vytrestania" trucovitého dievčatka. Sú zdrojom poznávania ľudských charakterov a zároveň umožňujú autorke rozohrať množstvo humorných situácií. Očakávanú postupnosť, ktorá predpokladá šťastný návrat utečenca domov, autorka invenčne skomplikuje, a tým vnesie do poslednej tretiny knižky neočakávané vzrušenie a dobrodružstvo. Návrat domov je len návratom k dobrej tete Paprčkovej a nie k mame, ktorá medzitým odcestovala. Prechodné bývanie u susedy-intelektuálky a záverečné dobrodružstvo so zlodejom vo výťahu graduje príbeh a do poslednej chvíle necháva čitateľa v napätí.
Autorka v tomto dielku humornou cestou vedie čitateľa k poznávaniu vážnych vzťahových problémov, s ktorými sa stretáva na ceste k dospelosti. Citlivým prienikom do psychiky súčasných detí posilňuje etické postuláty knižky, čím im dodáva univerzálnejší rozmer. Zatiaľ čo väčšina literárnych diel pre dospievajúcich je venovaná jej hornej vekovej hranici, Futová prináša problematiku z prahovej oblasti rannej pubescencie. Knižka má všetky predpoklady stať sa tematickým a kvalitatívnym osviežením v súčasnej literatúre pre deti a mládež.
Humorné karikatúrne obrázky ilustračného debutanta Juraja Balogha znásobujú esprit ľahkosti a veselého ducha tejto knižky, ktorá hovorí o tom, že aj tie najvážnejšie stránky ľudského dozrievania majú svoju usmievavú tvár.
Ľubica Kepštová, Knižná revue 4/2002